Januar 1945. Anden verdenskrigs sjette år. Wehrmacht er knust.
12. januar begyndte Den røde armé storoffensiven og befrier Auschwitz.
USA og England behersker luften. Britiske bombefly angriber overalt.
Der er fortsat byer, der ikke er berørt af bombardementet.
- Hvor er morfinen? - Vi har ikke mere.
- Der er ikke mere tilbage. - Kirurgisk pincet.
Granatsplinter i maven. Stærke blødninger.
Vask og desinficér!
- Luftalarm. - Skalpel!
- Går vi i kælderen, dør han. - Amerikanerne kommer. Søg ly.
Skalpel, kirurgisk pincet.
- Dr. Wenninger, hvad med dig? - Gå bare ned.
- Hvad med ham? - Alle ned, hurtigt.
- Du kan ikke operere alene. - Gå ned, Anna!
Nej!
Pas på, han ikke bider tungen af.
Du må være stærk, vi har ikke mere morfin. Jeg ved, at du klarer det.
Holder du ham? Hold godt fast.
Kirurgisk pincet!
Klemme!
Vi klarede det!
V
Kom så. Indsatser. Tre bolde i Adolfs mund! Hvem vil?
Jeg giver en omgang!
Jeg tager det samme som dig.
- Venstre elle højre? - Jeg siger højre.
- Du betaler! - Newman!
De skide amerikanere. Den skide krig.
Jeg burde passe bedre på dig.
- Hvornår har du vagt? - Til klokken 20. Hvorfor det?
Senere.
Det er meget lovende.
Alexander den store. Min helt.
Vi ses.
Far!
Hvorfor har vi kors på taget når de bomber os alligevel?
Bombeme skulle have ramt olielagrene i Freital.
- Kom ind til mig om 20 minutter. - Javel, hr. professor.
- Er alt i orden? - Vi må fortsat operere uden morfin.
Jeg ved det. Jeg gør mit bedste. Flot klaret af Alexander.
- Næste gang går du i kælderen. - Dresden bliver nok ikke angrebet.
Jeg vil ikke miste et barn til. Gå ind til din mor og søster.
Mor?
- Se, hun lod den bare falde. - Jeg beklager, frue.
- Det er bare porcelæn? - Bare! Det var en Scheurich.
- Ved du, hvad klokken er? - Har du sovet for længe?
Russerne nåede frem til Neie i Raum Görlitz...
Jeg var på jernbanestationen og tog mig af flygtninge.
Jemhaneknudepunktet i Rheinland sønderbombet af angloamerikaneme.
- Drej væk fra det, Eva. Eva! - Jeg skal gå, mor!
- Kan du ikke blive her en halv time? - Mor, jeg har vagt!
Og knap den øverste knap.
Man kan ikke sove her.
- Du giver mig et hjertetilfælde. - Du flyver skidt. De skyder dig ned.
- Hvor skal vi hen? - Til Magdeburg og bombe den.
Tak.
Alle mand, gør klar til at lette.
- Hvad vil du lave efter krigen? - Rejse væk!
Italien. Firenze. Et lille hotel ved Arno.
- Med udsigt til Ponte Vecchio. - Fingrene væk!
- Om dagen cykler vi og om aftenen... - Går vi!
Ingen kan behandle kvinder som italienere.
- La Bella Bionda. - Skal vi bolle?
Undskyld. Det var dumt. Hvordan går det derhjemme?
Vi venter bare på den næste skrækmelding.
- Har du tænkt på... - At blive skilt? Nej!
- Du er tapper. Skål! - Salute!
- Nu sker det. - Hold den stabil. Venstre. Ret op.
Stop. Godt. Hold kursen.
Bombelugerne er åbne. 10 sekunder til målet.
Hold den stabil.
Slip!
"Ild og svovl regnede fra himlen på Sodoma og Gomorra
"Og så kom der en frygtelig vind..."
Hej, min kære!
Amerikansk musik? Hvem som helst kan se ind.
- Er det forbudt at være glad? - Tænk, hvis nogen serier!
- Jeg er 24. - Og det bliver du ved med at være.
- Lige et øjeblik. - Undskyld.
- Vi ses i morgen. - Godnat
Vi ses.
Jeg kommer senere.
Wagner, du kan begynde. Tyskerne sidder på jorden.
- Hvor længe holder tyskerne ud? - Føreren siger, de har 988 år.
- Tyskere! - Hvor er de? Jeg kan ikke se dem!
Jeg ser to klokken 12 og en klokken 08.
Messerschmitter!
De sataner er virkelig gode.
Lad os komme væk herfra.
Vi er ramt. Den forbandede hydraulik er ramt!
Charlie, Charlie?
Der er en under os. Vingen brænder. Jeg ser til Charlie.
- Kom ind. McKee? - De er ramt. De er døde.
Motortre er stoppet, nummer fire og vingen brænder. Vi taber højde.
Okay, hop ud. Den eksplodere når som helst.
Charlie, kom ud, for pokker.
Kom ud! Hop! Hører I?
Se der!
Han er død.
Chokolade. Nej, en fløjte.
Wow, en revolver!
- Giv mig den. - Han snakker tysk!
Kom tilbage!
- Svinene bombede vores huse. - Vi er krigsfanger.
Genevekonventionen...
Min kone brændte i Hamburg. Hun fik ikke Schweizisk lægehjælp.
Der er en til.
Godt arbejde og godt målvalg. Hvad er succesesraten?
65-70 % i målsektoren med 44 % total ødelæggelse.
- De må kapitulere snart. - Sir?
- Ikke lige nu. - Sir Porto, sir.
Han bliver sikkert glad.
Arthur Harris. Ja, jeg har set rapporterne om russernes fremrykning.
- Må jeg få joumaleme? - Tak!
Hav en god dag.
Godmorgen, min skat. Jeg har frokost med.
Er det så sent? Undskyld. Du må have ventet på mig.
Jeg blev underholdt.
Skjorte, flybesætning
- Husker du, da vi mødtes? - Det var din første dag her.
Du kom lige fra studiet. Du troede, jeg var patient.
- Du sagde, du havde åndenød. - Jeg mente, du skulle åbne vinduet.
Ikke min bluse.
Jeg synes, det er på tide, at det får en ende.
Var det et frieri?
Det var et frieri. Det lød som et frieri.
Alexander, betvinger af amazoner...
Jeg ønsker, vi skal have børn. Din far siger, dit studie kan vente.
- Har du talt med far? - Ja.
Dine forældre blev begejstrede.
- Så det er allerede bestemt? - Nej, selvfølgelig ikke.
Skal du ikke ned på knæ og fremsige et digt?
- Et digt? - Ja.
I visse kredse forventes det, at man frier med et digt.
Vi prøver. Knæl!
Alexander, vil du ikke nok? Ned på knæ.
Giv mig dine hænder og gentag efter mig...
Nej-
- De skal leve og formere sig. - De skal leve og formere sig.
- Og bliver ikke betvunget af tiden. - Og bliver ikke betvunget af tiden.
- Og de skal vokse. - Og de skal vokse.
- Som skovbær. - Som skovbær.
- Jorden skaber sødme. - Jorden skaber sødme.
- Og finde ro. - Og finde ro.
Sig til far, at det varer et øjeblik. Der er en, der frier til mig.
Jeg kommer om lidt. Vi er snart færdige. Tak, søster.
- Dit jødesvin. Du har bragt uheld. døde, jøde, Satans ridder.
Jøde, jøde, snylter på Tyskland.
Jøde, jøde, Tysklands svøbe, vent bare, snart er de døde.
Jøde!
Hvor mange sårede er der? Skal de ikke ind i frontlazarettet?
Vi er i frontlazarettet.
- Anna, jeg kommer straks! - Jeg er på operationsstuen.
Må jeg få lidt ro, tak? Skru ned.
Mændene på "Mona Lisa".
Frank Barrow, Bob McKee, Leo Portman.
Paul Baxter, Dave Wagner, Charlie Smith, Robert Newman.
De gav deres liv for England og Europas frihed.
Må de hvile i fred.
- Vi ses i morgen. - Jeg har sagt, du ikke skal gøre det.
De der? Hvor skal De hen?
Selvfølgelig vil de dele os.
Et øjeblik.
Far?
Vi må skynde os. Vi kan jo regne.
- Nå, min skat... - To jøder-
-skulle henrettes. De får besked om, at de skal hænges, ikke skydes.
Den ene siger til den anden: "De har ikke mere ammunition."
Fire-ugers rationeringskortene skal række i fire en halv uge.
Ved du, hvad forskellen på Indien og Tyskland er?
I Indien sulter en mand for folket, i Tyskland sulter folket foren mand.
Er det fra din veninde?
Ved du hvad? Jeg er glad for, jeg ikke blev skilt fra dig.
Mine herrer! De sidste tyske tropper har forladt Warsawa.
Russerne bryder igennem overalt. De har syv gange så mange tanks.
Tyskerne vil mobilisere alt for at stoppe dem ved Oder.
Stalin forventer vores hjælp. Jeg vil have en liste over målbyer.
Alt der ligger øst for Elben og passer til et dobbeltangreb.
Bykoncentration, brændbar! byggemateriale, smalle gader.
Vi må standse forsyningerne til den tyske østfronten. Gå i gang.
Premierministeren skal vise Stalin, at vi stadig kan bidrage.
Hvad fanden venter I på?
- Godmorgen. - Godmorgen.
Rolig. Anna har talt med gaulederens adjudant.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Alexander skal ind på kontoret. Vi må ændre vagtplanen.
Anna. Kraft via glæde.
- Håber ikke, det kostede for dyrt. - Man kan ikke kun tænke på sig selv.
Hvordan undgik han egentlig at blive sendt til fronten?
Jeg ved, hvem det er til. Din ven Maria skulle have været skilt.
Anna, hvor skal du hen? Du har vel ikke glemt vores fridag?
- Jeg har lige et ærinde. - Anna, du lovede os det.
- Kan du flytte dig lidt? - Forsigtigt
Et helt stel med fejl til den pris. Min mand ville blive tosset.
Jeg har bedrevet utugt med en tysk kvinde.
- Elsker du ham? - Ja.
Jeg ønsker bare, at du skal være lykkelig.
Det ved jeg godt.
- Lille Eva. - De siger, at russerne er dyr.
Englænderne har bombet Mönchen Gladbach, Karlsruhe
På et flyveblad stod der: "Vi bomber jeres byer en efter en."
- Så ved man, hvem terroristerne er. - Man siger, at vi vinder krigen.
Og med alle ændringerne på fronteme ved man ikke, hvad man skal tro.
Ved du, hvad gaulederen siger? Vi må knokle konstant for at vinde krigen.
Selvfølgelig.
- Var det nødvendigt? - Hun havde fortsat i en time.
Før biograferne lukker, har jeg fået billetter til "Den store kærlighed".
- Det får os på andre tanker. - Mor, jeg må...
Nej, det må du ikke. Det er vores fridag.
- Ja, kom nu. - Og du? Har ikke du vagt?
- Skal du ikke knokle konstant? - Så vinder vi to timer senere.
Fra invasionsfronten. Englands sydkyst gennem kameraet.
Det er V-1-bombeme i aktion.
Det tyske vidundervåben, vores svar til bombeterroristeme.
V-1-bomben falder. V-1-bomber falder konstant i Syd-England.
Vent bare til vi får de nye våben.
London og Syd-England bliver konstant beskudt af V-1-bomber.
Disse billeder fra en amerikansk ugeavis viser våbnets effektivitet.
Internationale observatører fortæller om koncentrationer af luftvåben-
-man aldrig har set mage til...
Hallo?
Jeg beder dig, Gud, om at ødelægge alt her.
Hvad sagde du?
Hver aften beder jeg Gud om, at han skal ødelægge alt her.
Simon Goldberg, hvordan kan du sige sådan noget?
Hvis Tyskland ikke kapitulerer, bliver det slemt.
Vi har holdt ud så længe. Vi giver ikke op, lige før det er slut.
De dræber os. Det bedste ved os tyskere er, at vi er grundige.
Efter en halv million klarer de også de sidste 200 jøder.
Den der står i vand til halsen, må ikke hænge med hovedet.
Der sker ikke mig noget. I hvert fald ikke, hvis vi bliver skilt.
- Det kunne du have gjort før. - Nu er det for sent. Arierne taber.
Ja.
Hej.
Er alt i orden?
- Jeg må tale med dig. - Jeg mindedes dine første skridt.
Det komiske lille, stolte ansigt. og nu er min datter voksen.
Hun var blevet en god læge.
En god læge beskytter liv og ofrer ikke sit eget.
Jeg ved, hvad du har gjort. Du droppede studiet for min skyld.
Fordi jeg manglede sygeplejersker. Det var ikke let for dig.
- Far, jeg skal fortælle dig noget. - Du kommer måske til at hade mig.
- Hvorfor skulle jeg hade dig? - Anna, vi må tænke på os selv nu.
- Jeg elsker dig, mit barn. - Og jeg elsker dig.
- Hvad ville du sige? - Ikke noget.
- Tager mor ikke mange piller? - Hun må gerne tage et helt glas.
Hver dag...
Du er stærk. Du var heldig, da du blev skudt.
Hvis skuddet havde ramt leveren, så ville du være forblødt.
Jeg ved ikke, hvem du er, eller hvorfor du er her.
Jeg vil ikke vide det. Jeg kan ikke hjælpe dig mere. Du må gå.
Tak.
Og... Held og lykke.
Hvad skal man gøre, når nogen beder om hjælp?
Ved du, hvad Salomon siger?
Nej, fader. Man skal hjælpe dem, der har behov for det.
Han siger også: "Når det står i din magt at gøre det..."
Hvordan kan man leve med ikke at hjælpe?
En leder her, og en leder her.
- Papirer! - Her er min legitimation.
- Kan jeg hjælpe de herrer? - Vi leder efter en spion.
- Hvor fører den hen? - Til kælderen. Følg mig.
Hallo, er her nogen?
- Hvad laver du hernede? - Professor Mauth. sygehusets leder.
Vi leder efter en spion, som har skjult sig her.
Ret Dem op, giv agt!
Indsatsleder, vi hører ikke under dig.
- Hvad er der? - Mutschmann gav ordre til...
Jeg er hans personlige adjudant. Tror I, at I finder spioner her?
- Jeg kan ikke... - Nej, selvfølgelig ikke!
Det er godt. Gå!
- Far, det er... - Du kan følge herrerne op.
Forbandede røvhul Han burde skydes.
Kan du holde mig i hånden? Det varer ikke længe.
Jeg har ikke langt igen. Jeg er den sidste. De andre er døde.
Det holder ikke. De kræver det dobbelte.
- Skudt i halsen. - Desinficér og læg forbinding på.
Halvor Kurt. Benbrud.
Han er skudt i halsen.
Læg et dræn ind. Hvad er det her?
Gør ham klar.
Gør klar til operation.
- Desinficér ham. Flere? - Ja. Hans Mayer, skudt i hovedet.
Hvad er det? Det er en maveskade.
Det må være min skyld. Jeg har forvekslet nogen.
Er du Hans Mayer? Desinficér og forbind.
- Har vi flere nye? - Nej.
- Karl! - Gudskelov. Det var på tide.
Skøde
- Hvad er det? - Vores fremtid. I Basel.
Det var det andet afdrag.
Til vores klinik. Den bliver din.
Efter forlovelsen rejser kvinderne. Når de er i Svejts, kommer vi efter.
Patienterne mangler morfin. Jeg er læge...
Ja, ligesom mig. Far og ægtemand. Som du snart bliver.
Jeg kan ikke gøre det.
Du kan altså ikke?
Jeg skånede dig for fronten, så du kan godt gøre det.
Du kan ikke såre kvinderne, især ikke Anna.
Kammeret, hvem har skudt dig?
Hun er en steg.
- Kom så. - Gør OP3 klar til operation.
Mavesækken er ødelagt.
Vi kan ikke bare stå her.
Han dør. Vi spilder medikamenter, vi ikke har.
- Så gør jeg det. - Jeg er lægen. Modsig mig ikke.
- Du er så kold. - Kold?
Tusinder dør. Den der græder for enkelte personer, ser ingenting.
Hvordan går det med min bror?
Fyren med maveskuddet? Beklager. Han klarede den ikke.
Åh nej...
Hej...
Hvad vil du være når du bliver stor? Lokomotivfører, brandmand?
- Da jeg var på din alder... - Cirkusartist
Cirkus... Ved du, hvem der er verdens mest berømte jonglør?
Enrico Rastelli. Gæt, hvor mange bolde han kan jonglere med.
-5? - En gang til.
-10? -7. Ingen kan jonglere med 10.
- Hvor kender du ham fra? - Jeg har mødt ham.
Vidste du, at jeg kan trylle?
Det vidste du ikke.
Jeg viser dig et trick til.
Vi legede. Jeg vidste ikke at...
- Han ville skyde mig, fordi... - Hvem?
Manden, der sagde, at vi ville tabe krigen.
Du skal ikke dø.
Nå, det var derfor, du ikke ville tale med mig.
Du er engelsk. Pilot.
- Jeg skulle have angivet dig. - Det kan du stadig gøre.
Anna, der er du. Hvad laver du her?
- Hvad laver han her? - Jeg...
Jeg har lagt bandager på. Vær forsigtig.
- Er der noget galt? - Nej.
- Er der noget galt med dig? - Nej, det er der ikke.
Skal vi angribe to steder, egner Chemnitz og Dresden sig bedst.
Tæt bebygget, brændbare materialer og smalle gader.
De opbygger infrastrukturen hurtigt. Angreb på olieanlæg er bedre.
- Uden olie... - Premierministeren nævnte byer i øst.
Bombning af byer har ikke ført til svækkelse af folks moral.
Det svækker ikke regimet. Med hensyn til effektiviteten...
Effektivitet. Vi brugte 5 ton bomber på at dræbe en enkelt tysker.
De var fire gange så effektive. Selv om tyskerne taber, giver de ikke op.
Premierministeren frygter, de vil bruge giftgas eller atombomber.
De skød efter os.
De skød efter Klaus og mig. De skød efter os.
- Jeg er med. Sæt dig ned. - De skød efter os.
Korn her og sæt dig. Få fat i doktor Wenninger!
Der er vel intet galt i at elske hinanden? De skød efter os.
- Jeg henter en læge. - Jeg vil ikke tilbage.
- Vær ikke bange. - Du må skjule mig.
- Vi overtager. Tak. - Hun er såret og har brug for hjælp.
- Det er ikke nødvendigt. - Hvad har hun gjort?
- Hun har skjult en desertør. - Heldigvis melder folk den slags.
Hun bliver her. Min far er leder her. Hun bliver her, til han kommer.
- Hør nu her. Det er et sygehus... - Hun har skjult en desertør.
Det betyder intet for mig!
- Kom så. - Stop!
Dr. Wenninger, overlæge. Jeg skal bruge søster Anne til en operation.
Kammerater fra fronten. Vil I være skyld i, vi ikke kan behandle dem?
Føreren har brug for alle de soldater, han kan få.
Den slags kan hurtigt gå galt i disse tider, søster.
- Kvinden. De skyder hende. - Det er krig. Sådan er loven.
Vend dig ikke.
Kan du lide den? Anna, min ven.
- Det er din forlovelsesfest. - Ja.
Saunby. Ja, jeg forstår.
Er der gjort klart til... Godt.
Nej. Det er forstået.
Ordre til alle eskadroner. Ja, det er Dresden.
- Du er utrolig smuk. - Tak.
Vent lidt her. Jeg henter mine forældre.
Hvad laver du her? Du må gå.
Det der skete i går. Jeg var... Du har ikke ret til at komme her.
- Det ved jeg godt - Hvad vil du her?
Det ved du.
- Det er min forlovelsesfest! - Er det det?
- De kan være stolt af Deres søn. - Ja, det er vi også.
- Han vil gøre det godt. - Hr. professor...
Kald mig bare Carl.
Hvordan føles det at bombe kvinder og børn?
Spørg Luftwaffe. Har du glemt, hvem der startede krigen?
- I er ikke bedre end nazisterne. - De gæster, du har inviteret?
- Jeg har ikke gjort det. - Husk det udsagn, når det er forbi.
Hvad er værre end at være ufri? At tro, at du er fri, når du er ufri.
Men det er I gode til, I tyskere.
Hej, skat.
Må jeg præsentere mine forældre for dig?
Overraskelse. - Var det din idé?
Han arbejder for folkets ve og vel. Han har arrangeret musikken.
Vi kan ikke tabe krigen.
Det kan du takke Freisler for.
- Hr. gauleder. - Tak for indbydelsen, professor.
Frue. Hvem er den heldige?
Anna. Du kommer på trods af dine forpligtelser i disse heroiske tider.
Heroiske, ja. Heroiske og til slut sejrrige. Tillykke.
Tak.
Hvordan går det med føreren? Han så træt ud på de sidste billeder.
Jeg har talt med ham i telefon. Hans helbred er udmærket.
Det er hemmeligt, men vi bruger snart vores mirakelvåben.
Så vil modstanderne opleve et blodbad både i øst og vest.
Hvad står deri Bibelen, præst?
Overalt skal gengældelsen følge deres hænders værk.
Det vil regne med ild og svovl fra himmelen, og alle bliver dræbt.
Da, netop. - Vi gør hundredfold gengæld.
Din far har et helt lager i kælderen.
Kære venner, hr. gauleder...
Det er en særlig ære for mig.
- At bekendtgøre forlovelsen mellem Anna og Dr. Alexander Wenninger.
- Er du overrasket? - De to unge mennesker...
Ja, lad os hæve glassene foren nervøs nyforlovet pige.
Anna. Hvad laver du?
Hvor længe har du vidst det? Hvor længe?
Et par dage. Han er din far. Jeg ville ikke...
- Du er også læge! - Jeg kan forklare det hele.
Din far har planer. Med os. Lad mig forklare.
Hvordan var det nu? Forskriften brugerjeg til nytte for syge-
-og for efter bedste evne at forsøge at beskytte dem mod alt.
Du er en kujon.
Min far ejer ikke et sygehus! Malersønner bliver sjældent kirurger!
Ved du, hvordan det er at sidde 10 timer til en forelæsning,-
-for derefter at vaske borde hver nat i en bar, hvor fulde drikker øl?
Du aner det ikke. Du ved ingenting. Du kan ikke udtale dig-
-om mod og integritet.
Bliv hos mig.
Vent, til de er væk. De forsvinder, før det lysner. Vi går mod Elben.
Jeg har talt med en, der kender en skipper.
Livet forandrer sig hurtigt.
Da jeg var lille, legede vi. Vi troede, at vi var alene på en ø.
Hvor kendte du gemmestederne fra?
- Nej, det gjorde jeg ikke. - Hvordan vidste du det?
- Jeg vidste det ikke. - Du holder øje med hende.
Vi må tage til Bad Schandau i nat.
- Er det ham... - Ja.
"Lilienstein". Hun ligger ved KIeinschwitscher-bredden.
- Held og lykke. - Tak.
Anna.
Mor var tysk. Hun rejste til London sammen med min far.
Han faldt for England i november 1918.
To dage før den tyske kapitulation.
Jeg var to år gammel.
Mor ville blive i England. Hun ville åbne et bageri.
Jeg forstår. Kvinden på billedet er din mor.
- Hvad er det egentlig? - Piloter er overtroiske.
- Er det en talisman? - Alle har en.
- William haren "Fiskeflye" - Fiskeflue.
- Fiskeflue.
- Hvem er William? - Min bedste ven.
- Hvornår tror du, krigen slutter? - Den er slut. De tror det bare ikke.
Søg, Heinz!
Tilbage. Gå tilbage.
- Hold op! Hold op! - Ud herfra!
- Slip ham! - Du kommer med mig!
Far, det gør ondt.
Ved du, hvad det betyder? Anna har skjult en englænder.
Hvad gør vi med ham?
Når kvinderne er væk efter udvekslingen-
-udleverer vi ham til Gestapo. - Han kender til vores morfin.
Hvem vil tro på ham, en spion?
- De skyder ham. - Ja, ham eller os.
Vi må passe på Anna helt frem til afrejsen.
- Jeg skal bruge passene. - Hvad?
- Vi aftalte jo, at... - Min datter ved det.
Hun må forlade byen. I morgen kommer sidste leverance.
Jeg har dem ikke her. I morgen.
Hvorfor gik du derhen? Vil du også hjælpe hende?
Hvis man ikke skulle hjælpe sine venner, hvem skulle man så hjælpe?
- Hvad er der? - Ingenting.
Jeg kommer senere hjem i dag. Jeg skal aflevere nogle breve.
Breve? Fra hvem?
Dr. Ernst Neumark, leder af rigsorganisationen for tyske jøder.
Til hvem?
Modtagerne skal møde op ved synagogen fredag morgen.
I arbejdstøj og med bagage, der kan bæres langt, til et par dage.
De vil ikke beslaglægge formue eller indbo. Det er arbejde i udlandet.
Jeg er ikke med på listen.
Nu skal arierne bruge jøderne til den sidste sejr.
Budapest er befriet. Russerne er snart ved Oder.
Vi kan gemme os i Elbenområdet og vente et par dage.
Jeg lader dig aldrig tage af sted. Aldrig.
Hr. Simon Goldberg
Goddag, mine herrer. Sid ned.
I dag er vores mål Dresden.
Hvor fanden er Dresden?
Det er Østtysklands næststørste by. Gestapo har et hovedkvarter her.
Der er en ammuntionsfabrik og giftgasproduktion.
Byen er fuld af tyske tropper, der skal til den tyske østfront.
Nu får I jeres flyinstruktioner.
Tak, sir.
Vi skal flyve over 2500 kilometer frem og tilbage. Mere end normalt.
- Det betyder ti timers flyvning. - Ti timer i et iskoldt cockpit.
Bare rolig. Jeg skal nok holde jer vågne.
Fra klokken 21.00 er alle fly over tysk jord. Vi angriber i to bølger.
Der er tre timers pause imellem. 244 når frem til Dresden kl. 22.00.
Vi er over målet i 10 til 15 minutter.
Det andet luftangreb består af 529 Lancastere.
Signalet til hovedformationen er: Plate Rack.
Mine herrer, må jeg få deres opmærksomhed?
Det ser ud til, at russerne ikke mener, RAFs arbejde er godt nok.
Vi vil vise dem, hvad bombeflyene er i stand til.
Held og lykke, drenge. Flyv og bomb byen, til den brænder.
Kom, skat. Du må spise noget.
- Mor. Lad mig se ham. - Det går ikke.
- Vil du ikke nok? - Jeg har talt med din far.
De vil ikke skade ham. Han kommer intemeringslejr. værsgo.
De tager toget til München, i aften lige efter klokken 22.
Ja. Godt. Vi ses.
- Det er en test. Bombesigter. - Her.
- Gnist. - Gnisten er her.
- Navigatør. - Ja.
- Motorer. - Ja, chef.
Goldberg. Vil De ind?
Jeg har et brev til Dem.
Nå, så er tiden kommet. Ventetiden er i hvert fald forbi.
- Hvornår? - Fredag. Det er arbejde.
- Sikkert. - De må ikke tage penge og lys med.
- Han hedder August. Hvad hedder du? - Simon.
- Som ham der bar korset for Jesus? da, netop.
Hvad stiller jeg op med ham?
Han må tage med. Du skal kvittere for, at du har modtaget brevet.
Selvfølgelig. Tysk grundighed.
Vi er klar. Start motoreme.
Første gruppe er i gang.
- Hvor længe skal Anna være der? - Hun er til fare for os alle sammen.
Hvis I vil have noget med i aften, bør I pakke nu.
- Anna. - Maria.
- Hvor blev I af? - Så nogen dig?
Nej. Hvad sker der?
Jeg kan ikke forklare det nu. Jeg må væk herfra.
Tak skal du have.
Åh nej, Robert! Kan du høre mig? Åh, Robert.
Robert? Du må komme til dig selv. Vi må væk herfra. Jeg hjælper dig.
Kom nu, Robert. Vil du ikke nok?
Kom nu. Jeg kan ikke klare det alene.
Han er her. Hent dem.
- Du kan ikke tage alt med. - Vi kan ikke efterlade alt.
Vi må af sted. Vil du give mig min frakke?
Flot. De må skynde Dem.
Deres tog til München kører om en halv time.
Ring så snart I er fremme. Alexander...
Alexander og jeg kommer om et par dage.
Husker du, hvad jeg sagde engang?
En skønne dag vil du hade mig.
Gør du det nu, vil du takke mig for min beslutning en dag.
Jeg er glad for dig, mit barn. Nu må I af sted.
Hør efter!
Det er kommandocentralen i Berlin.
Bombeflyene befinder sig nu over Leipzig.
Vi vender tilbage.
- Hvad vil du gøre med det? - Man kan drømme sig til indsigt.
Det flyvende tæppe i "Tusind og en nat".
Visumet gælder i to uger. Husk, at det er højforræderi.
Bombeleder til forbindelsesfly 1. Jeg er i position.
Målet er klart og tydelig. Ingen antiluftskyts indtil videre.
Bombeleder til målmarkør. Stan markering.
Skynd jer. Toget kører om otte minutter.
Anna, skynd dig.
Heinz! Heinz, kom her.
Fjendtlige fly kommer fra Martha Heinrich 1 til Martha Heinrich 8.
Martha Heinrich 8 er os. Vi må gå ned i kælderen.
Kom nu! Skynd dig!
Bombeleder til hovedmarkør. Kan du se den grønne markør?
Ja, jeg kan se det. Skydækket er ikke så tykt.
Bombeleder til hovedmarkører, hører l mig?
- Klart og tydelig, styrke fem. - Slip de røde.
Ingen lyskastere eller luftvæm. Jeg er over jernbanestationen.
Bombeleder til Plate Rack, start angrebet og bomb det røde mål.
30 sekunder tilbage, frem, frem, lige frem, det er godt.
Hold kursen. Hold den. Godt.
Bombelugen er åben. 10 sekunder til målet.
Heil Hitler!
- Luk kvinderne ind. - Nej.
- Vi skal nå toget. - Aflyst. Vi skal i beskyttelsesrum.
Anna!
- Mor. - Hvad er der?
Se at komme væk. Anna!
Anna!
Lad mig komme frem! De har levet Deres liv.
Jeg er Gauleder Mutschmanns sekretær!
Så tag hen til hans privatbunker. Der er det plads nok!
Bombeleder til Plate Rack. Bombeme falder tilfældigt.
Prøv at finde den røde markør.
Stop der. Kan du se flammemuren?
Anna!
Hvad laver du?
Kom nu. Gå ned i kælderen! Gør det.
Kom nu, fart på.
Kom! Nej, ikke en sortsmudsket. Du ved, at du ikke må komme ind.
Skynd jer. Ikke mase, men skynd jer.
Kom, barn. Hurtigere. Nej, ikke en sortsmudsket.
Kom så. Lige frem. Kom nu. Videre.
Der er svin dernede.
Grillede nazistsvin. Dødsrytteme fra apokalypsen rider igen!
- Hold kæft, Donovan. - Min søster brændte inde i Coventry.
- Jeg græder ikke for svin. - Tilbage på din plads.
- Navn! - Anna Mauth.
Navn!
Tænd stearinlyset.
Man kan ikke lugte kultveilte.
Kan du lave en giraf?
Det ligner mere en kamel.
En fugl.
Fritz! Nu kommer det.
Er du sikker? Er her en jordemor?
- Vi har sårede her. - Jeg skal ned til jernbanestationen.
- Vi må skal omgående på sygehuset. - Jeg kommer tilbage.
- Vi må have hjælp nu! - Jeg kan ikke.
- Giv mig kufferten! - Hvad vil du?
- Min kuffert! - Kom, vi kører! Kør.
Nej!
- Godt klaret. - Tak.
- Det har standset. - Jeg går ud og ser.
Ingen går ud. Bomberne er tidsindstillet.
Her er for varmt. Huset brænder. Bliver vi her, bliver vi kvalt.
Enten overlever vi, og jeg har ret, eller også dør vi, og jeg tager fejl.
Jeg har ansvaret for blokken. I bliver her!
Det var fra dig. Det er helt utroligt.
Det er derfor, jeg har giftet mig med en klog jøde.
Hej, Ben. Jeg må tjekke kursen.
Jeg tror ikke, at vi behøver en kurs længere.
- Hvor langt er der? -80 kilometer.
Pas på! Glassene. Ned på gulvet!
Døren brænder. Vi må ud herfra!
Børn og kvinder først!
Ud!
Mor!
- Slip mig, Alexander! - Vi må væk. Du kan ikke gå derhen.
De er tidsindstillede. Vær forsigtig!
Slip mig...
Vi må standse blødningen. Alexander vi kan vel...
- Jeg er ked af det. - Ja, det ved jeg.
- Gå. Rejs væk. - Ja.
Vi må væk herfra.
Bombeleder til Plate Rack. Slip bomber på begge sider af brandene.
Forstået? Okay. Vi går i gang.
Vi lader bomberne falde.
Gud vil lege videre.
Kom.
Anna!
- Hold op! - Hvornår forstår du det? Det er ham!
- Nej, det er os! - Ned!
Vi må væk!
Anna!
Hjælp mig!
Vi må væk herfra. Vi må væk.
Kælderne hænger sammen. Måske kan vi komme ud herfra.
Vi skal ned til markerne langs Elben.
Døren er lukket.
Vi skal igennem der.
Der er mennesker derinde.
De er kvalt. Kultveilte.
Døren må være deromme bagved. En af os må gå derhen.
Du er mit håb og min trøst.
Hos dig, Herre, er jeg i sikkerhed.
Du er min klippe og min borg.
Du har været mit håb og min trøst, siden jeg var barn.
Hos dig Herre, er jeg i sikkerhed. Du har tilbudt at redde mig.
Du er min klippe og min borg.
Du er mit håb, Herre. Du giver mig trøst.
Anna!
Du er min klippe og min borg. Du er mit håb.
Kullene! Kullene brænder!
Robert! Robert!
Hjælp mig! Vil du ikke nok? Robert!
Kan du høre mig?
Simon!
Maria!
Vent! Vent!
Vi må fjerne dem. Har du tændstikker?
- Hvad er der galt? Er alt i orden? - Min fod.
Hans fod sidder fast. Giv mig din hånd.
Robert. Kom. Kom.
Anna! Kan du høre det?
Vi må ud! Kom!
Helliget være dit navn. Komme dit rige.
Ske din vilje som i himmelen således også på jorden
Giv os i dag vort daglige brød og forlad os vor skyld
Vil du ikke nok beskytte os!
Vi kan ikke vente længere. Anna. Vi må prøve.
Jeg kan ikke.
Held og lykke.
Anna!
Gå din vej. Forsvind!
Gør det. Vi dør uanset hvad. Det går hurtigere på den måde.
Som vi også forlader vore skyldnere Led os ikke ind i fristelse
Fri os for det onde For dit er riget
og magten og æren i evighed Amen
Led os ikke ind i fristelse, men fri os fra det onde...
Du er gal. Du behøvede ikke komme tilbage.
Nej, jeg kunne ikke gå herfra.
Men jeg er fri. Jeg er fri.
Vi opbruger bare ilten.
Den forsvinder alligevel. Ganske langsomt.
Vi dør uanset hvad.
Tænker du på dit hjemland?
William og jeg er fluefiskere.
Vi kastede flueme ud over vandet i aftensolen.
Det er stille. Bortset fra fiskene, der springer i skumringen.
Man føler en ro indeni.
Så kaster man perfekt. Et perfekt øjeblik, hvor alt står stille.
Vågn op, Anna. Anna!
Anna! Kan du høre mig?
Vågn op. Anna!
Hvad laver du deroppe? Ja, dig. Kom herned.
Kom så!
- Giv mig det. - Hvad?
Tyv. Hold kasserollen mod brystet.
Højere!
Simon? Simon!
- Hvad hedder hun? - Nina.
- Hvor skal vi hen? - Jeg vil se, om der er en vej ud.
- Anna. - Sig ikke noget.
Jeg elsker dig.
Det siges, at krigens første offer er uskylden.
Det er også det sidste.
Robert tog hjem. Et par måneder efter krigen styrtede han i havet.
Han blev aldrig fundet. Han var på ve] til Dresden.
Til vores datters fødsel.
Frauenkirche stod en dag til. Så gav stenkuplen efter.
varmen havde gjort sandstenene porøse som en svamp.
Kun rester af muren stod tilbage.
En ruin, et åbent sår, er genopstået.
Den er genopbygget som et tegn på forsoning, håb og tro.
Det er svært at forstå, hvad der skete i februar 1945.
Alle der overlevede var forpligtede til at skabe noget nyt.
Den der kun kigger tilbage, ser kun sin egen skygge.
Gerhard Hauptmann sagde i 1945-
-at den der har glemt at græde, lærer det igen ved Dresdens undergang.
80 år senere kan vi tilføje: Den der har mistet troen-
-får den igen, når man ser den Frauenkirche der er genopstået.
Den genopbyggede Frauenkirche knytter mennesker sammen.
Mennesker der ønsker, at nationer skal forstå hinanden-
-så der aldrig opstår krig. Hverken i Europa eller i resten af verden.
Fred være med jer.